SA ORIGINALNOG SNIMKA ANDON SOVICANOVA
25. OKTOBAR 1949. - SKOPLJE
- Tukli su nas po programu. - Koja to godina bese? - 1946. - 1946.
Porucnik je dosao od sa bajle, i veli mi...
... stremaj se, veli, da ides u skolu, da ucis zanat, da radis u kantini.
Lago nas je... to mu je trebalo. Oni su heli sve da nas istrebe.
Sve su nas okupili na gomilu, i utrpali u kamione.
Utrpali su nas ko sardine u kamione. Nisam ni znao kuda nas vodi. A onda su nas kamionma...
... pravo na Jadransko more, na neko ostrvo.
I dosli smo u logor... "Kazi, zasto si ovde?" Ne znam.
E, dobro, potpisaces izjavu da se odrices Komunisticke partije.
Zasto da potpisem? Nisam komunist. I ljudi, nema potrebe da potpisujem izjavu.
Zasto? Valjda treba da se i upisem svojom voljom.
Biju gde stignu, levo, desno, i jos te pitaju: Ko je odakle, ko je zasto...
... ko je iz kog sela i opstine? I biju bez prestanka.
"Odakle si ti?" Lerin. I biju te i pitaju, dok ti se noge ne naduju od krvi.
"Odakle si ti?" Iz Karadzova. Bam !!
"Iz kog sela?" Novo Selo. Bam !! Jos jednom. Onda drugog. "Odakle si ti?"
Sa Cera. "Iz kog sela?" Tog i tog!
I onda uhvati i malti, Bam-bum! Bam-bum! Bam-bum!
E, tog jadnika ubise. Tako je to bilo...
Vodite ih!
Ti!
Kako se zoves?
Andon Sovicnov.
- Odakle si? - Iz Sarakinova, Makedonija.
Makedonija?
A, zasto si ovde?
Ne znam, gospodine kapetane.
"Andone" rece mi jedan moj potporucnik. "Predaj oruzje i spremaj se za put."
Vojnik sam. Rekao je da se utovarim, i evo tu sam.
Ne znas, kazes?
Zasto nemas kosu, ni to ne znas?
Gde su ti obrve, ni to?
Nosices i gospodsku kapua, jos malo?
Tako sam rodjen, gospodine kapetane!
Andon Sovicanov, iz Sarakinova, bez obrva, bez kose... i tako dalje.
Evo ovde potpisi.
- Zasto moram da ga potpisem? - Zbog evidencije. - Jednom sam vec potpisao.
Marko, probudi se! Izgleda da su i u nasem cadoru.
Sta rade to sa nama?! Mi nismo pravi zatvorenici.
Kakvi nismo! Pa sto onda nosimo ovu uniformu.
Slusajte! Ne mirise na dobro.
Samo nek' se pojave!
Da ih prebacimo preko zice!
Ko je to uradio?
Ti!
Ostale u kamione!
- Ko li ga izdade? - Streljace nas sve!
Drzi na oku onog sa glavom k'o globus.
- Opet nas sele, majku im. - Mog'o bi ti malo da ne lajes.
Nema tvog prijatelja. Pobegao je od tebe.
Sam je tako hteo.
Sam je. Treba da mu oprostis.
Vazduha, vode! Vazduha, vode! Vazduha, vode!
Da otvorim kapak?
Da izadjemo na vazduh! Ugusicemo se od smrada i mokrace!
Sta smo mi?
Sta smo? Vojnici ili marva?
Sta? Sta buljite u mene? Da otvorimo kapak?
Otvorite kapak!
Otvorite kapak !!
'Ajdete ovamo! Izlazi!
Majku ti tvoju... da ti majku!
Ode student! Les ce da naprave od njega!
- Jel' od naseg semena? - Da.
Ubise coveka!
Na ostrvo, a?
Jedan po jedan! Izlazi!
Mirno !!
Dobrodosli u mioju zemlju.
Ja sam vas novi komandant. Od sada na dalje, ja cu se brinuti za vas.
Nadam se, necete ostati dugo.
- Koliko ih je bilo pre nas ovde? - Za one pre nas ne znam. A gde su nasi?
Izvrsicemo nekoliko formalnosti, i podelicemo se.
A sada... u ime kralja, otpevacemo pesmu.
Pesma !!
Naredjeno je da se peva!
Pesma !!
Pesma...
Sto se vrtis oko mene?
Ti, celavi...
Zasto ne pustas glas, nego samo otvaras usta?
Tebi govorim!
Tebi govorim !!
Zasto ne pevas?
Kako se zoves?
- Pevam, gospodine potporucnice! - Kako se zoves?!!
Andon Sovicanov iz Sarakinova, Makedonija.
Zasto onda ne pevas ovu pesmu?
Potporucnice! Dovedi ga u moju kancelariju.
Ti, maldicu!
Ti, visoki!
Dodji, popni se!
Ti, ti, visoki...
Izvolite, gospodine majore! Hristos Oglomov.
Pridji blize! Zelis vode? Kao da te isusilo ovo sunce.
Da, gospodine majore... Od sunca.
A vodu, vec 3 dana nismo pili.
Otvori usta, da ti gurnem malko.
Sedi na stolicu da porazgovaramo.
Zamisli, nigde dlake.
Ni po glavi... ni na licu...
... ni iznad ociju!
Zedan si je li? Jedan rece da nista niste pili.
Potegni!
Zahvaljujem, gospodine majore!
Zelis jos jednu?
Zahvaljujem, gospodine majore!
Sta je ovo, potporucnice Maki? Ovo je morska voda.
- Druze, da ti se to vise ne desi! - Razumem, gospodeine majore!
- A tebi bese dobra, a? - Nije mi bila, al' mi narediste.
- A ako ti dam jos jednu? - I nju cu da popijem.
Zasto nemas bradu, kosu, obrve?
- Takosam rodjen, gospodine majore. - Gde si rodjen? Govori po redu.
Andon Sovicanov, rodjen u selu Sarakinovo, pod Kajmakcalanom!
Pod Kajmakcalanom? Iz onih banditskih sela? Komunisti! Svi vi odatle ste komunisti!
Starosedeoci smo, gospodine majore. Tamo smo ziveli i pre Turaka!
- Volis li kralja? - Sluzim mu, g-dine majore! - Potpisi onda da mu izrazavas lojalnost...
... i da se odrices organizacije.
Seljak sam, gospodine majore, nista drugo.
A neces da potpises? Ne potpisujes?
Govno jedno!
Svuci pantalone!
Okreni se!
Jedi!
Jedi ribu!
Jedi!
Jedi, bre!
Ribu jedi!
- Ribu... - Ovo je slanije od morske vode!
Tebi treba jos jedna porcija.
A, ti?
I tebi treba jos jedna porcija!
'Ajmo po vodu.
Zamnom!
Stoj!
Stanite u red, jedan po jedan! Svi ce da dobiju vodu! Pij!
- Na. Zar niste trazili vodu? - Zivotinjo! Krv hoces da pijemo!
Snazan covek! Odakle li mu ta volja!
Studentska bolest.
- Kako cu da izdrzim? - Misli na nesto drugo! - A, kako?
Ima vec dva meseca, da ni oko ne mogu da zatvorim.
Kada ti bude najteze, samo ce da ti se javi.
- Spavate? - Uopste, ne.
- Pa kazite neku rec. - Zar ti je malo ono sto ti govore potporucnik i major?
Ovdedite ga kod majora!
- Ej, vi, jajare, ne zadrzavajte se! - Majku ti tvoju...
Sta ti je? Sta je bilo kod majora?
Trazi te major.
Tako cemo svi da zavrsimo!
- Jesi li video, Nika? - Opet ga odvedose kod majora.
Many have signed.
Ko je taj sto odaje tajne? Ako ostane medju nama, covek nece znati od koga da se cuva.
- I Niko je gotov. - Niko? Ne bih bas rekao!
E, moj Hristos!
- Konce, ko je ovaj covek? - To je Miner!
- Ne lici na vojnika. - Politicki internirac. Provesce zivot u zatvoru, celih 30 god.
Radio je u nekom kamenolomu, blizu grada.
- Taj starac? - Da. U kamenolomu dole je palio fitilj, pa bez'o i vik'o: "Evo je mina!"
Daj mi dleto.
- Ziv da si mi momce, sta je ovo sto gradimo? - Crkva.
- Crkva?! - Major hoce Gospoda da nam donese.
- Sta je to sto gradimo? - Crkva. - Za koga? - Za nas.
Major zeli da nam vrati veru?
Do danas ne znah sta gradimo. Kad mi rece, zile bi se odsekose.
- Cudim se cudu... Do sada jos nisam gradio dom Boziji. - Dom Boziji? Ovde?
Ne razume ta crkva!
Ne razume strah, ne crkva!
Nastavi!
Stoj!
DOnesite macka na brod. I vrecu!
U samicu!
Sta stojite?! Na posao!
- Kako da izdrzim ako me zove u kancelariju opet? - O tome razmisli kada te pozove.
Svake noci se pojavljivao Maki sa bicem na strazi i jedno te isto pitao:
Kako si. Kako se zoves? Odakle si? Mlati i pita, mlati i pita...
Ako si na strazi, i ako dodje, izdrzaces.
Izdrzaces... Izdrzaces pred majorom, pred Makiem...
... i sve to zbog jednog upisanog potpisa?!
Ko ti je branio da potpises? Zar ne bese kod majora.
- Zasto pitas, kad znas?! - Vratio si se uspravan, ko nikada do sada!
Ti me to optuzujes?
Najbolje je bilo da potpisem. Nisam komunista. Zivot mi je mio.
U nasem selu, pop i ucitelj nikako ne uspevaju da se nametnu.
Obrijanog i bez mantije vrate popa. A ucitelja kamenjem gadjaju.
I sta da potpisem? 'Ajde potpisi, da si konj, a nisi konj.
Dosta, to mu ne vredi.
Ostavite me! Mogu sam da se brinem za sebe!
Stoj!
Za brdom ima izvor. Donesite batarge!
Brze.
Idem po vodu sa Makiem.
- A gde su drugi? - Na izvoru. Jedan rece da zna gde je.
Ako, naci cemo ih tamo.
Zamnom!
- A, vi ih znaci, napuniste. - I napili smo se, gospodine potporucnice!
Ostavite mu batarge!
Skidajte cokule!
I trk, do brega i nazad.
Brze!
A vas trojica...
... da bi im bilo meko kada se vrate, sipajte malo kamenja.
'Ajde.
Sada, zasucite nogavice, i kleknite na kolena na ono prostirce.
- Milost! Potpisacu! - Potpisaces?
Potpisaces!
Ispruzite ruke! A vi, stavite im po jedan kamen. Poveci.
Sada cemo se vratiti.
I tvoj kamen nosim, komsija.
Ne zaustavljaj se.
Izvucite daske!
'Aj'mo!
I onaj sto je vikao!
Ovaj je hteo da pobegne.
A ovaj drugi?
Drzali su se zajedno.
- Ne izgledas lose. - Mnogo mi se jede, g-dine majore. - A, znaci hrana je dobra?
Pa, ja jedem sve sto raste na ovom ostrvu: Lisce, korenje...
... a ponekad i nekog gustera, i zmiju ako hadjem
- A haringa, a corba? - Ponekad ih zakopam u u pesak, g. majore.
Mnogu su zasoljeni, i posle sam zedan.
A ti, sigurno nisi hteo da pobegnes. Sigurno si posao po vodu, je li?
Da, gospodine majore.
Uzeo sam poslednji kamen, i pitao sam se, ima li neka kap vode...
... i povukao sam ga... i on me izabcio u more.
Nije hteo da pobegne. Samo je hteo vode.
A sada, hoces li vodu? Sve su ti se koske osusile.
Vidis li te krcage?
Sagni se.
Morska...
Ako je jedna sa morskom, druga nije.
Jedna je sa slatkom vodom. Nadji je.
Ima da potpises sve, hteo ili ne hteo!
Student je bio jedan, a drugi?
Dosta! U samicu da se priseti! Mozda ce se tamo setiti nekog imena.
Potpisi! Potpisi! Potpisi...
Pljuni me.
Nikada neces da mi oprostis, znam! Ne mogoh, kolega, zelim da zivim.
A ti jos verujes u sve to.
Ti si izabrao svoje. A znas da nismo oni za koje tvrde.
U cevi je cigara. Uzmi je, preklinjem te.
Oslobodi ih!
Ljudi, jeste li videli negde Hristosa?
Hristose, ja sam.
Ja imam posao. Za Makia moram da izbrojim 1.500 muva.
Da bi pisao zeni, i deci.
Muve hvatam. Zapovedio mi ovaj tvog, sto hvata muve.
Muve hvatam! Za pismo, za zenu, decu...
Danas otadzbina praznuje svoj najveci dan.
Dan nezavisnosti, dan slobode.
Danas nema da se radi. Slavicemo! Pevacemo!
Da se podsetima dana revolucije!
Pesma!
Pevajte !!
Lieutenant!
Taj!
Pesma!
Da, pevamo g-dine majore. Da pevamo. Samo, ciju pemu?
Vasu... ili nasu?
'Bem vam majku! Muve da vam hvatamo, jel' tako?
Goveda!
A ti? Sa Kajmakcelana si, a?
Gnezdo komunisticko! Na, evo ti...!
Neces da potpises, a? 'Ajde, potpisi... potpisi, potpisi, potpisi...
Potpisi! Potpisi! Vode hoces? Na!
Pesma! Pesmu hocu! Naredjeno je da se peva! 'Ajde!
- Naredjeno je da se peva! - Kamenje, kamenje! Brzo!
Cekaj! Cekaj!
Hej, stanite! Stanite! Stanite!
Stanite! Cekajte! Cekajte!
Ne! Stanite! Ne! Stanite! Stanite da uzmemo bar jedan mitraljez! Cekajte!
Stojte! Stojte! Stojte, goveda!
Stojte! Stojte, cekajte! Stojte, goveda!
Pronadjoh ga skrivenog u crkvi. Polomio je sve ikone.
Ovaj ovde, sto ga gledate pred sobom, je hulio vasu crkvu!
Crkvu smo gradili da povratite izgubljenu veru.
- Veru u Gospoda i Boziju Majku. - Muve su hteli da im hvatam.
Ne potpisujte.
Kao da ste komunisti... usta ne otvarajte!
Vezite ga!
Jedan po jedan, da ispljujete gresnika.
Pljuj!
----- K R A J ----- (Prevod: POPesku)